Film je posnet po osebnih izkušnjah režiserke Jennifer Fox.
Vsebuje posnetke občutljive narave.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Pričujoča zgodba je resnična. Kolikor vem.
Pa dajmo.
Žal mi je, a gledali te bodo, kot bi prišla iz zoo-ja. –Ne skrbi.
Saj sem iz zoo-ja. –Mislim, da ne boš varna.
Ne hodi iz avta, dokler ti ne rečem. –Ti greš? –Ja.
V redu bom.
Tako veselo je. –Doživeli smo prvo zmago. Veliko je drugih ljudi.
Tam jih boš videla.
ZGODBA
Jennifer, spet sem jaz. Prosim, pokliči me.
Ne boš verjela, kaj sem našla. Tvojo zgodbo iz angleščine.
Skrbi me zate.
Jennifer, morava se pogovoriti. Lahko bi bila kjerkoli.
Poslala ti jo bom s hitro pošto in jo preberi. Pokliči me.
Živjo. Domnevam, da si že na letalu. Srečno pot.
Se vidiva, ko prideš domov. Rad te imam.
Mislim, da je moj partner poseben,
ker je edini, ki sem ga res konsistentno ljubila 10 let.
Si želiš otrok? –Ja, imam materinski nagon. Želim si jih.
Potem pa spet pomislim, da ne. V ponedeljek imam sestanek.
V torek je protest. V četrtek sestanek v banki.
Prihajam z darili. –Imaš kaj zame? –Ja.
Kje si? –Nikjer. Samo …
Oprosti, razmišljala sem o mami. Klicala me je.
Prebrala je zgodbo, ki sem jo napisala kot otrok.
O mojem prvem fantu.
Nisem ji povedala, ker je bil starejši. Zato je vsa iz sebe.
Ljubi. –Nisem še snemal v Atlanti.
Imaš vse? –Ja.
Vzhičen sem. –Super bo. –Ja.
Tole je prišlo zate. –Res? –Od tvoje mame.
Pogrešala te bom.
Rad te imam. –Tudi jaz tebe. –Vrnem se v torek. –Prav.
Vse polivaš po meni. Čisto malo pojej.
Je na zaščiteni zemlji? Ja.
To bo treba oceniti. Nekoga lahko pošljem do konca tedna.
Zgodbo želim začeti tako, da ti povem nekaj lepega.
Ja? –Tako me skrbi zate. Si jo že prebrala?
Od kod ti? –Bila je v škatli v skladišču. Kaj ima to s tem?
Gre za to, kaj piše. Kaj se je zgodilo?
O čem govoriš? –Vsa ta leta si mi lagala.
Nisem ti povedala, ker sem vedela, da boš tako reagirala.
Kaj to pomeni? Da sem preneumna, da bi dojela? –Tega nisem rekla!
Billa sem našla na internetu. –Kaj?
Tukaj je. Slaven kot vedno. Počakaj, v pisarno grem.
Mama, o čem govoriš? –Si ga kdaj poskusila poiskati?
Ne, mislila sem, da je mrtev. –Samo vtipkati moraš ime.
Videti je toliko starejši. –Nič nisem našla o njej,
poznam pa nekoga, ki me je povezal z Becky Davis. –Lani je bila tam.
Živi v Fairviewu. –Kaj govoriš?
Dva meseca te ni bilo. Pomoč bi mi prišla prav. –Kaj počneš?
Morda ve, kako bi prišli do gospe G. –Ta vikend ne morem.
Oceniti moram teste in Martin hoče v soboto iskati lokacije.
Stara si 48 let in zaročena tri leta. Ne bo pobegnil.
Se slišiva jutri. Prav? –Prav. Rada te imam. –Enako. Adijo.
Zgodbo želim začeti tako, da ti povem nekaj lepega.
Spoznala sem dva krasna človeka, ki sem ju vzljubila.
Predstavljaj si poročeno žensko in ločenega moškega.
Delita življenje in se srčno ljubita.
Toda telesno si nista blizu.
Jaz pa sem del njiju obeh.
Srečo imam, da delim njuno ljubezen.
Ko sem daleč od njiju, se trese Zemlja.
In pogosto me je strah, da bom padla z nje.
To je bilo pa hitro. Si se spametovala? –Motiš se.
Glede česa? –Gospa G. je bila izjemna ženska.
Si prebrala, kaj ti je profesorica napisala zadaj?
Če je to, kar pišeš, resnica,
bi rekla, da so te izkoristili starejši ljudje.
Toda očitno obvladuješ čustva in odraščaš v žensko.
Celo ona je vedela in mi ni povedala!
Lahko pustiš moje spomine pri miru? –Ne, hočem, da jih urediš.
Mama, prosim te.
Samo zaželim si jo spet videti.
Kdo si? –Jennifer.
Kdo? –Jenny. Dekle, ki prihaja v vašo hišo.
Jenny, sem si prišla počitnikovat. –Se me torej spomnite?
Seveda. Imela si nekaj lekcij. –Sem nadarjena?
Dobra jahalka? –Ne bi rekla. Nisi nadarjena.
Toda tvoja družina je bogata. Židje.
Židje? –Pred Ameriko nisem poznala Židov.
Židje ne jahajo. Si kdaj videla Žida v Brightonu?
Morala bi se spopasti s tem.
Živjo. –Vi ste gotovo Jane. –Ja.
Aaron, veseli me. –Enako. –Končno iz oči v oči.
Jenny, kako si? –Dobro, pa vi? –V redu. Odpeljimo ga v stajo.
Mama, kako je že Beckyjin naslov?
Mi ga lahko pošlješ?
Zakaj pripoveduješ to zgodbo, Jenny?
Vedno sem si želela povedati zgodbo, a se nikoli ni nič zgodilo.
Čudovito posestvo. –Hvala.
Bila je najlepša ženska, kar sem jih spoznala.
Vedela sem, da bo mojemu očetu všeč. Vsem je bila.
Tudi meni.
Tudi drugi dve dekleti prideta popoldne. –Razumem. –Lepa je.
Lepa številka. Ni jih preveč.
Ko je Jenny začela jahati, tega nisem razumel. –Res?
Njena mama še vedno ne razume. Zdaj pa vidim, kako ji koristi.
Veste, da v Rusiji Židje niso smeli jahati? –Oče. –Kaj?
Noben Žid ni smel biti višji od Rusa,
toda Jennyjin praprastric je bil zelo visok in jahal je. –Prosim te.
Kaj je? –Si pripravljena naporno vaditi nekaj tednov? –Ja.
Prav, pa pojdiva.
Franny, vzemi solato. Ti vzemi ostanek. Hvala, Becky.
In ti, gdč. Mačka. Vroče je! Uporabi rokavice.
Nikoli ne dajaj skorjo pite na dno. Samo razmoči se.
To in pa rozine so skrivnost popolne jabolčne pite.
Toda nikomur ne povej. Pojdi.
Dr. G. in jaz sva srečna, da vas lahko gostiva čez poletje.
Franny, lahko zmoliš? –Ja, gospa.
Mama, smem jaz? –Raymond! –Seveda lahko.
Blagoslovi nas …
Gospod. –Gospod. In te darove, ki jih bomo jedli.
Hvala za prijatelje in družino, ki so z nami …
Kako se ljudje spreminjajo? Ko sem bila otrok,
sem bila obsedena s spremembo. Zdajle se ne spomnim,
kako sem prispela sem. Ali pa, kdo sem bila.
Poglej si jo! –Smešno, a se ne spomnim, da bi se učila o jahanju
od gospe G. Spomnim pa se, da sem se naučila discipline. –Jaz tudi.
Menila je, da te bolečina naredi boljšega.
Po tistem poletju sem obdržala konja tam. –Imela si srečo.
Več časa si preživela z njo. –Ja. –Moji mi tega ne bi dovolili.
Bila sem edinka in pazili so name. –Jaz sem bila ena od petih otrok
in komajda so opazili, da me ni. –Našla sem fotke iz tistega poletja.
Sijajno. –Mislila sem, da bi jih želela videti.
Si kdaj videla gospo G. na turnirjih?
Franny sem videla pred nekaj leti. –Res?
Omenila je gospo G.
Čudovito. Veliko je tudi odličnih Frannyjinih fotk.
Nisem pa našla nobene tvoje fotke. Bila si tako drobna.
Toliko manjša od naju s Franny. –Res? –Bila si kot fantek.
Kaj? –Tako prestrašena, da si komajda kdaj spregovorila.
Nisem vedela, da si tukaj. "Živjo, mama." Živjo, Jennifer.
Iščem fotografije iz l. 1973. –Niso tukaj. Izvoli.
Poglej me. –Ne, to je iz leta 1975.
Tukaj si imela 15 let. Naj ti pokažem 13.
Tukaj.
Tukaj imaš 13 let.
Bila sem tako majhna. –Ja.
Zakaj pripoveduješ to zgodbo, Jenny?
Vedno sem si želela povedati zgodbo, a se ni nikoli nič zgodilo.
Vroče je! Nikomur ne povej. To je najina skrivnost.
Mama, lahko jaz zmolim? –Raymond!
Blagoslovi nas, Gospod, in te darove. Hvala za prijatelje …
Zgodbo želim začeti tako, da ti povem nekaj lepega.
Bujenje! Čas je za tek.
Čez 10 minut se dobimo zunaj. Brez zamujanja.
Bila je najlepša ženska, kar sem jih spoznala.
Vsa dekleta so hotela biti kot ona. Becky, Franny in jaz.
Dobro jutro. –Dobro jutro. –Vsako jutro bomo tekli z Billom.
Srečo imate, ker je Bill odličen trener.
Naučil vas bo premagati svoje telo. Tek nam daje kondicijo
in nas naredi odlične jahačice.
Dobro jutro. –'Jutro, punce. –To je Franny. –Bill.
Becky in Jenny. –Veseli me. Jane mi je povedala vse o vas.
Jane, ti vodi, jaz bom zadaj. Videli bomo, kako gre, in se zamenjali.
Sem Nouga, ti pa Neets. Ko rečem Nouga, ti rečeš Neets.
Nouga! –Neets! –Nouga! –Neets!
Franny, odlično ti gre. Hodi nekaj minut.
Bravo, Jenny. Hodila bom z njima. Se vidimo na vrhu.
Nouga! –Neets! –Nouga! –Neets!
Nouga! –Neets!
Martin?
Franny.
Smešno, kako ne pozabimo ljudi.
V naših glavah so vedno isti.
In srečno živimo z njimi. Nočemo, da se kaj spremeni.
Kot dokumentaristi ste nezavedno razvijali svoje edinstvene veščine
že od rojstva. Povedala vam bom svojo zgodbo.
Bila sem sramežljiv otrok. Počutila sem se nevidno.
Doma, v šoli. Zato sem se naučila prilagoditi.
Naučila sem se biti kameleon.
Tako, da se lahko vklopim v tuje svetove in imam prijatelje.
Poskusimo nekaj. Joe!
Boš danes poskusni zajček? Pozdravite Joeja.
Resnico izvemo tako, da preberemo ljudi, kajne?
Tako jih spoznamo.
Kaj je z Joejem? –Govorica njegovega telesa je defenzivna.
Spremeni to, Joe. To je bistvo. Govorica telesa pove veliko.
Raziskujmo naprej. Kaj še? –Si depresiven, Joe?
Ne. –Mu verjamemo? Verjameš sam sebi?
Malo. –Tako je! Ni nam povedal resnice.
Kako bomo odkrili več od tega, kar nam človek pove?
Ja? –Kako bomo vedeli, kdaj gremo čez mejo? –Oprostite.
Trenutek. Pogovarjajte se naprej z Joejem.
Franny! –Jenny Fox, si ti? –Živjo, lepo te je slišati.
Tvoje sporočilo me je presenetilo. –Ja.
Kaj se je zgodilo z zunanjo nogo? –Halo? –Drugo levo.
Govoriš z mano? –Oprosti, v službi sem. –Kje si?
Ne veš? Že leta upravljam farmo gospe G. –Nisem vedela.
Lepo bi bilo priti ter videti tebe in gospo G.
Še jahaš? Jenny?
Ne toliko kot prej.
Povabili so me na kosilo. –Si ozvočena? –Kaj? Ne.
Pa bi morala biti. Ti Martin ne pomaga? Vse moraš posneti.
Mama, Martin mi noče pomagati in preveč živčna bi bila ozvočena.
Reci, da boš vprašala za Billa. –Improvizirala bom. –Prav,
toda ne pozabi … Tempus fugit. –Kaj to pomeni?
Učila si se latinščino. Sama poglej. –To je bil tvoj drugi otrok.
Kdo bi vas vse spremljal! V redu. Adijo!
V redu, dekleta.
Tole si spregledala. –Oprostite, ga. G. –Zmoreš bolje.
Vidiš tole? Dokončaj. Bravo.
Kaj je tole?
Oprostite, ga. G. –Brez opravičevanja. Dajmo.
Gospa G. Franny! Lepo vaju je videti.
Ta plašč. Tak, kot se ga spomnim. –Zelo je star.
Izvolite pijačo. –Kaj bova, Fran?
Mary, mama bo čebulno juho. –Za marsikaj mi je žal. –Res?
Če bi se lahko vrnila v času, bi marsikaj spremenila. –Kaj?
Jenny, boš jedla? –Oprosti. Jaz bom samo mehiško solato.
Hvala. Počasneje.
Od kod ste? Nikoli nisem vedela. Iz Londona? –Zahodna Anglija.
Odrasla sem na farmi, toda mama je imela raje pse od mene.
Mlado so me odpeljali v dom. Kot v Dickensovi zgodbi.
Hotela sem vprašati … Kar vprašaj. Ni treba žalovati.
Ray je umrl pred dvema letoma. –Moje sožalje.
Dr. G. ima raka. Že dolgo. Nihče ni pričakoval, da bo tako dolgo živel.
Zdaj veš vse. Spremenimo temo.
Smešno, a se nisem niti spomnila dr. G-ja. Mislila sem, da sta ločena.
Zakaj? Ona in dr. G. sta predana drug drugemu.
Ja, kaj pa je bilo z Billom? –Ne vem.
Nimam pojma.
Zakaj to počnem? –Ne sprašuj se. Delaš, kar je treba.
Povedala sem, da hočem ure jahanja. –Pametno. Vzpostavi vez.
Poveži se z njo. –Ne vem. Kaj, če izve, da lažem
in da že od takrat nisem jahala? –To je kot kolo. V redu boš.
Stara je in strta. Drugačni sta.
Imela je težko življenje. –Vsi smo ga imeli.
Ne zgleda tako, kot jo imam v spominu.
Takrat se mi je zdela kot velikan.
Naprezati se morate na vse pretege! Ni meja!
Mama pravi, da Ray ni otrok dr. G-ja. Ločena je.
Ne veš, kaj govoriš. Njen prvi mož se je ubil.
Dan pred zadnjim tekmovanjem nam je gospa G. dovolila odmor.
Jenny, pridruži se. –Ja, Jenny!
Nouga je obljubil, da me bo prišel gledat.
Zakaj smo ga klicali Nouga? Kaj to pomeni? –Nič.
Nikoli ga nisem vprašala.
Se ni zdelo, kot bi bili v kultu?
Kaj? –Tega takrat nisem videla, zdaj pa …
Vsa ta skupinska zadeva. Čaščenje bolečine, vzdržljivosti.
To je že malce religiozno, kajne? –Res?
Res, Jenny?
Več sem pričakovala od tebe.
Živjo, Jenny. –Živjo.
Si nas našla? –Franny. –Zadaj je. –Prav.
Zelo je lep.
Živjo, ga. G. –Posadimo te v sedlo, da vidimo, kaj zmoreš.
Upam, da ne boš končala na tleh, kot zadnjič. –Pomiri se.
Velik je. –Ta je hud. Zelo hud.
In kako se giblje!
Že nekaj časa nisem jahala. –Neumnost! Pripravljena?
Takole. G. Hud je povsem proporcionalen,
a je bil premajhen za razplod, zato so ga prodali. –Ogromen je.
Poglejmo, če zmorem.
Potreben je stik z rokami, da te začuti. –Dolgo nisem jahala,
zato bi morda krotkejšega konja. –Neumnost! Spomni se položaja.
Pete dol, glava gor kot kraljica.
Roke dol, Jenny. Mirne roke, miren konj!
Roke dol, Jenny. Mirne roke, miren konj! To veš. –Ja, ga. G.
Rada bi bila v teh sanjah. Zgleda čudovito.
Je lepo? –Ja. –Toda konj hoče tvojo prisotnost. Gremo! –Prav, ga. G.
Prav, ga. G. Če te ne čuti, ne ve, kaj hočeš od njega.
Prečudovita si. Krasna.
Bravo. To je bolje.
Zdaj pa galop! Brez izmotavanja.
Galop! Galop!
Telo se spomni vsega. Res.
Bravo, Jenny! Dajmo. Spet skoči.
Dajmo!
Žal mi je, ne vem, kaj se je zgodilo. –Ne, v redu je. Zajahaj konja.
Tako. Pridna.
Spočij si.
Vzemi tole. Nočemo, da se konj navzame slabih navad.
Vedi, da ni slabih konjev, samo slabi jahači.
Ni slabih konjev, samo slabi jahači, kajne? –Ja, ga. G.
Prav, ponovimo. Spet v uzde.
Galop, prosim. Skoči.
Hvala, da ste prišli na zadnji trening letnega tečaja.
Danes bodo tekmovali na treh zahtevnih tekmah.
Zaželimo jim srečo.
Jenny, klicala me je tvoja mama. Sestra si je zlomila roko.
Prav. V redu sem. –Pote pride pojutrišnjem.
Dajmo, Jenny!
Z Billom bi te rada peljala na večerjo.
Zdaj? –Ja.
Resno? –Ja. Si lačna? –Ja. –Pridi, umiram od lakote.
Tip iz Geralyna je pustil sporočilo. Pravi, da so julija polni.
Toda pokliči ga. Ti res znaš pregovoriti ljudi. –Res?
Tudi tebe? –Poglej me. Kuham. –Malo čilija? –Ja, to bo odlično.
Kakšna je bila dvorana ta vikend?
Morala bi biti dobra. Vzhičen sem.
Izvolite. –Hvala. –Ni za kaj.
Navdušen sem nad tvojim tekom, Jenny.
Razmisli, da bi se po praznikih pridružila moji ekipi.
Resno? –Ja. Nadarjena si. In še pomembnejše, pogumna.
Brez poguma je talent izgubljen. –Ja. –Močno telo, močen um.
Povej. –Močno telo, močen um. –Tako.
Tako stežka bom odšla. –V redu boš.
Jane pravi, da pišeš lepe zgodbe. Tudi jaz pišem. –Res?
Ja, poezijo. –Vama lahko pišem, medtem ko bom na počitnicah?
Lepo bi bilo. –Z veseljem.
Lahko nama pišeš o čemerkoli. –Karkoli. –Za to mizo ni skrivnosti.
Tudi midva ti nočeva ničesar tajiti. Z Jane sva se pogovarjala
in se odločila, da želiva, da si nama enakovredna, ker te spoštujeva.
Hočeva, da veš, da sva z Jane ljubimca.
Kako se počutiš? –Srečna sem za vaju. Srečna, da se imata.
Nočem, da sta nesrečna, kot moja starša. –Vidiš?
Rekel sem ti, da ima globoko dušo.
Kako sta vedela, da mi lahko zaupata? Da ju ne bom izneverila?
Druga dekleta bi tožarila, jaz pa staršem ne bi nikoli povedala.
Ali drugim odraslim. Bilo je kot neizgovorjena prisega.
In čutila sem ponos. –Kaj zdaj počneš?
Poslala sta mi kup pisem. Kje so stvari iz moje sobe?
Pisma so v tisti škatli.
Mama, kako dolgo veš, da so tukaj? Zakaj mi jih nisi dala že prej?
Našla sem jih takrat kot zgodbo. Nisem ti jih dala, ker …
Ker sem se sramovala.
"Draga Jenny, žalostno je bilo brati tvoja pisma …"
Ne maram biti doma. Celo na tem čudovitem kraju.
Moji bratje in sestre se nenehno prepirajo.
Mama in babica ves čas vpijeta nanje.
"Lažje je biti nesrečen na tem svetu. V možgane so mi vsadili,
da sem sebična. Jaz jemljem, oni dajejo."
"Draga Jenny, z Nougo sva si delila tvoje pesmi pathosa.
Imaš posebno lepoto in naravno si je želeti to deliti."
Tako sem zmedena, hkrati pa se počutim svobodno.
Ne moreš več hoditi po mestu, ona pa je ves čas zunaj.
Lani so posilili žensko na Spencerju. –Kaj se dogaja?
Jenny, pojdi po brata, večerja je.
Pogovarjala sva se o tem. Nočem, da tvoja mama straši otroke.
Tiše. Odrekla se je dopusta, da bi mi pomagala. –To je moja hiša!
"Jenny, razumem te. Odraščanje pomeni spremembe.
Toda Nouga pravi, da je sprememba boleča,
zato je bolečina radost. Zato se spet smejemo.
Draga Jenny, nadaljuj s tekom. Kmalu se ti bo vrnilo zadovoljstvo.
Tvoja samozavest bo vsak dan večja."
Je konj ali kobila? –Konj. Čudovit je. –Hvala.
"Vesela sem, da imaš novega prijatelja."
Ta čudovita izkušnja ti bo samo še odprla nove svetove.
Vendar ne hiti. Čas imaš uživati v vsem."
Mama, oče, sta notri?
Tiše. Z očetom poskušava spati. –Oprosti, toda pomembno je.
Prijatelj me je povabil na sejem. Vrneva se do devetih.
Kdo te je povabil? –Novi prijatelj iz staje. Lucas Mandelson.
Iz Teksasa je. –Ne smeš. Ne vemo, kdo je, in poznaš pravila.
Nocoj gremo do Wheelerja. Pojdi se obleč.
Jutri odhaja domov. Vrnila se bova do devetih.
Nočem se ponavljati. Slišala si očeta. Večerja je pomembna.
Oče bo sklenil posel, zato se pojdi obleč.
Ne dovolita mi. –Morda lahko tvoja mama pokliče mojo.
Ne bo pomagalo. To je njuno butasto pravilo.
Sovražim ju.
Mlada dama! Kaj sva rekla?
Ljubica? Pojdimo. Vsi te čakamo v avtu.
Ne grem. –Kako je ime tvojemu prijatelju?
Mandelson. –Mandelson. Vedel sem, da mi je znano.
Z njegovim očetom sem igral golf.
Joel Stern ga je pripeljal v klub. Kakorkoli, gremo.
Odločila sem se. Življenje bom vzela v svoje roke.
Tisto jesen me je vsak petek prišel v šolo iskat oče
in me pustil pri gospe G. –Živjo. Naj si te ogledam.
Nekdo je očitno treniral.
Odločila sem se. Življenje bom vzela v svoje roke.
Tisto jesen me je vsak petek prišla v šolo iskat gospa G.
In me odpeljala na farmo.
To je bila sreča.
Raj. Končno sem bila doma.
Končno sem bila doma.
Da preživimo, si pripovedujemo zgodbe. Kakšna je vaša?
Katero zgodbo boste povedali?
Hvala.
Misliš, da morava tvojim povedati, da greva k Billu?
Mislim, da ne bi razumela. –Ničesar ne razumeta.
Kot bi bila nevidna. Kot ne bi obstajala.
Tvoji starši se bojijo sveta. Bojita se živeti, biti svobodna.
Ne moreta sprejeti, da postajaš ženska. Ne vidita te kot midva.
Licemerna sta. Sovražim ju. –Ne bi ju smela sovražiti.
Morala bi ju pomilovati. –Nista pogumna kot ti.
Ti se ne bojiš življenja. Ti se ne bojiš živeti.
Kaj praviš na tole? Ustanovili bomo svojo družino,
ki bo temeljila na popolni iskrenosti in ljubezni.
Ničesar ne bomo tajili, vse bomo povedali. Samo resnica.
Si ne bomo nikoli lagali? –Ne. –Kot to počne ostali svet.
Tako je.
Moram iti. Morava iti. Dajmo, gospodična. Nisem skuhala večerje.
Morali sva pohiteti.
Veš, kakšen je, če ne dobi večerje.
Dr. G. bi se jezil, če bi pozno prihajali domov.
Vedno odhajata vidve. Zakaj ne bi Jenny večerjala z mano?
Lahko bi se pogovorila o vsem.
Če bo pozno, lahko prespi v stari sobi mojega sina
in zjutraj jo bom pripeljal domov. Kaj praviš?
Ni odvisno od mene. Jenny se lahko sama odloči, kajne?
Prav. Potem smo se odločili.
Kaj sem rekla?
Jaz pa moram iti.
Ne spomnim se.
Gotovo sem nekaj rekla. Spomnim se samo njiju.
Zakaj se ne spomnim sebe?
Sem privolila?
Zakaj bi to naredila?
To je moje življenje. Sama lahko sprejemam odločitve.
Res? Misliš? –Ja. –Kaj si rekla takrat?
Privolila sem, ker sem hotela dokazati, da sem zrela.
Toda tega nisi napisala. Napisala si, da nočeš biti tukaj
in da se želiš vrniti h gospe G. Poglej v beležko. Tam vse piše.
To je samo fikcija. –Kako to misliš? –To je verzija dogodkov.
Kaj to pomeni? –Marsikaj je resnica.
Moja učiteljica pravi, da vse zgodbe temeljijo na življenju pisca.
Ne veš, kaj se bo zgodilo. –Gospo G. poznam bolje od Billa,
toda Bill mi ne bo storil žalega.
Kaj pa, če se motiš? –Nehaj! Postala si kot onadva!
Samo ukazovati mi hočeš! Moje življenje je, ne tvoje!
Pusti me živeti!
Kaj, če se motiš?
Prvič vidim zlato medaljo. –Super, kajne?
Pazi!
Izbral sem knjigo poezije, ki sem ti jo hotel pokazati. Rumi.
To si želim že odkar sem prvič prebral tvoje pisanje,
ker me je spomnilo nate. –Res?
Boš videla. Izvoli.
Začni tukaj in beri na glas.
Ne berem dobro. –Prepričan sem, da lepo bereš. –Prav.
"Osvobodi se sebe z eno potezo.
Kot meč brez sledi mehkega železa.
Kot jekleno zrcalo s kesanjem odvrzi s sebe zarjavelost.
Tako, da ugledaš svoje čisto in svetlo bistvo."
Nouga, čudovito je. –Ja. Vedel sem, da ti bo všeč.
Jenny, te zebe? Roke ti drhtijo.
Vedno se tresejo.
Hotel sem zakuriti, toda zdaj je prepozno.
Ne bi smela zmrzovati.
Si v redu? –Ja.
Morda bi poklical gospo G … –V redu sem. Dobro se počutim.
Nočem domov. –Prav. Potem pa preberi drugo označeno pesem.
Ta je moja najljubša! "Klic ljubezni."
Takoj se vrnem. Po odejo grem. –Prav.
"V vsakem trenutku in vsak hip je čutiti klic ljubezni."
Ne slišim te! –"Odhajava v nebo. Kdo gre z nama?
Prijatelji smo z angeli in vrnili se bomo tja,
ker tam je naša dežela."
Umakni se.
Kmalu ti bo topleje.
Je bolje? –Ja.
"Višji smo od neba …" –Umakni se. Zdaj pa mene zebe.
Nadaljuj. Odlično ti gre.
"Plemenitejši od angelov. Zakaj jih ne bi presegli?"
Tako posebna si. Veš to?
Tako globoka. –"Naš cilj je vrhovno veličanstvo, ki ima …"
Rešiti te želim pred vsemi neumnimi fanti.
Zdiš se mi popolna.
"Zakaj …" –Jenny, bi storila nekaj zame?
Bi mi dovolila videti … Rad bi te videl brez …
V redu. Ti je nerodno?
Misliš, da si želim, da bi imela velike prsi kot gospa G?
Nočem.
Boš slekla majico?
Ja?
Prav. –V redu.
Pripravljala si se za ta trenutek.
Gospe G. ne smeva povedati za naju. Ni še pripravljena.
Boš brala naprej?
Hej! Kaj počneš?
Kaj počneš? Bereš stvari iz mojega otroštva! –Čigave so?
Kdo je to pisal? –Iz zveze, za katero sem ti povedala.
So od odraslega človeka. –Povedala sem, da je bil starejši.
Ne brskaj po mojih stvareh. –Koliko je bil star? –40. Ne vem.
To je posilstvo! To je nezakonito!
Koliko si bila stara ti? 13? 14? –Bilo je v 70-ih.
Ljudje tega niso tako doživljali. –Ni važno. Ne opravičuj tega.
Saj ne opravičujem. To je bilo moje otroštvo.
Te stvari so se zgodile in … Hočem reči samo, da je bilo zapleteno.
Govorila si o zvezi, toda to je bil odrasel moški. –Bil je moj trener.
Kaj ima to s tem? Star je bil 40 let! Bil je mojih let!
Izkoriščal je otroka. –Bilo mi je pomembno
in skušam ugotoviti, zakaj. Ti ljudje so bili zame pomembni.
Kdo so ti ljudje? Videl sem pismo ženske. Kdo je bila?
Učiteljica jahanja. Ona me je spoznala z njim.
Tisto poletje je bila z njim. Zato sem odšla k njej.
Ti … –Poskušam razumeti. –Zakaj ju hočeš najti, če si žrtev?
Ne pravim tega … –Nisem žrtev! Nočem, da me ti ali kdorkoli drug
označuje za žrtev! Pojma nimaš o mojem življenju!
Nehala bova o tem. To moram dognati sama.
Jennifer, ne poznam tvojega življenja? Po šestih letih?
Si pomislila na terapijo? –Če bi me poznal,
bi vedel, da ne hodim na terapije. To bom sama uredila.
Si sploh pogledala prstan?
Misliš, da me briga za prstan?
Spet me ne poznaš.
Tvoj avto je prišel. –Ne grem, dokler sva sprta.
Pogovoriva se. Hočem ti … –Prosim, pojdi!
Ne grem tako. –Prav, grem jaz, ti pa ostani.
V redu. –Ti ostani, grem jaz. –Ni ti treba iti!
Hočem, da greš! Ali greš ti ali pa jaz!
Ko se vrnem, se bova pogovorila o tem!
Zakaj si me izbral? Sem suha, brez prsi in vase zaprto dekle.
Ne vidiš se. Delam na tvoji samozavesti, vendar si trmasta.
Becky je bila lepša.
Becky je že bila zaprta. Zdaj si odrasla, pa mi povej.
Kako najti svežino v svetu odraslih?
Poglej sebe. Mene.
Poln dvomov, ogorčen. Nemogoče me je presenetiti
in umiram v svoji koži.
Ko bi se vsaj videla tako, kot te vidim jaz.
Ta iskrenost, predanost, ljubezen.
Odrasel človek ne more tako ljubiti. Samo otroci lahko.
To je tako čisto. Še verjameš v možnosti. Tako kot jaz.
Kot jaz. Vidiš? –Sva enaka? –Ja, tako je!
Upala sem, da me boš rešil pred mojo družino.
Te nisem?
Počutim se noro. Morda bom doživela nesrečo.
Avto se vžge in vse zgori.
Moje skrivnosti. Zgodovina, izbrisana v trenutku. Kar tako.
Živjo. –Živjo. –Vi ste gotovo gospa Fox. –Ja.
Lepo vas je končno spoznati.
To je za vas. –Hvala. –To pa za vašega moža. Oboževalec sem.
V lokalnem časopisju spremljam njegov napredek. Jane se opravičuje,
ker ni mogla po Jenny. Prosila me je, naj to storim jaz.
Spotoma ste mi na poti iz službe. Živim čez cesto gospe Gramercy.
Ste trener teka? –Ja. –Prosim te, mama.
Je nadarjena tekačica. Ima potencial
in morali bi biti ponosni. –Saj sem ponosna.
Prav. –Čudovita deklica.
Povejte ge. Gramercy, da naj bo Jenny doma do 17h v nedeljo.
Da bo naredila domačo nalogo. –Seveda.
Eden od naju jo bo pripeljal. –Pojdiva. –Naj vas ne skrbi.
Adijo.
Tako mu zaupam, da niti ne razumem, v kaj me napeljuje.
Samo dihaj.
Ko sva prišla že tako daleč, ne vem, kako naj ga zavrnem.
V redu je.
Ljubim ga, on pa mene.
Ne še.
Počasi te morava širiti.
Tega zate ne bi storil noben fant.
Toda jaz ne bom odnehal. Pripravljen sem nate.
Živjo. –Dobro jutro. –Hvala, mama. Mojbog, zaspala sem.
Lepo ti pristaja. –Grozno zgledam.
Čisto sem padla v to. Ne neham razmišljati o tem.
Misliš, da sem bila Billu in gospe G. zanimiva,
ker je bil moj oče znan investitor? –Ne, ni bilo povezano s tem.
Šlo je za to, da si bila nenavaden otrok
in si znala komunicirati z odraslimi. –Spomnila sem se dne,
ko si ga spoznala. Ko je prišel pome.
Tega ne bom pozabila. Prižgale so se mi vse alarmne lučke.
Takoj ko si odšla, sem stekla k tvojemu očetu.
Rože. –Ja. –Prinesel mi je rože. In zate darilo. Izvoli.
Zakaj bi to kdo storil? –Tako kot mama misliš, da je svet nevaren.
Najina hči je vsak dan v hiši ločenke v drugem zakonu.
O čem govoriš? –Kaj veva o njej? In zdaj še ta Bill!
Oprosti, greva lahko v hišo? –Seveda.
Vzela bom tvojo torbo. –Hvala.
Ali ni dal Bill očetu utež za papir? –Ja.
Je bil božič? –Ne, bila je jesen.
Z očetom sta nekam šla, ker je babi pazila otroke. –Ne spomnim se.
Ni me peljal h gospe G.
Vesel sem, da ste tukaj in da delim srečo z ljubljenimi.
Z mojimi fanti. In z Jenny. Na zdravje!
Kaj ti je delal ta človek? –Nič! –Kako to misliš?
Povedala bom tvojim staršem!
Babica je vedela, kajne? Torej si nekaj vedela.
Kaj govoriš? Ne. –Videla je, da se z Billom poljubljava
in rekla, da ti bo povedala. –Moja mama vaju je videla?
Ti ni omenila poljuba? Rekla je, da ti bo povedala. –Nikakor ne!
Ubila bi ga. Kadarkoli sem te vprašala za Billa, si lagala.
Ja. Ti pa si lagala sebi. –Čisto malo. Vprašala sem te,
če imata Bill in ga. G. razmerje, ti pa si mi lagala v oči.
Zakaj si tako jezna? –Zakaj ti nisi? To me zanima.
Kako bi se počutila, če bi šlo za tvojo hčerko? Kaj bi storila?
Nekaj si vedela. Povedala si očetu in pregovoril te je.
To je resnica. –Ubogala si očetova pravila.
Kot je ga. G. ubogala Billa. –Naju primerjaš z njima? –Ne.
Mama, poslušaj. Hočem reči, da je zapleteno.
Bila je negotova vase. Najbrž so tudi njo zlorabljali. Verjetno.
Verjemi, da ti vse to lahko zabriše meje.
Končno priznaš, da sta ti škodila.
Odkar sem prebrala zgodbo, sem te hotela nekaj vprašati. –Ja?
Ti je bilo všeč? –Mama.
Bila sem otrok. Zakaj to sprašuješ? –Ne razumem, zakaj si se vračala.
Dobivala sem nekaj drugega. –Kaj? Hočem vedeti.
Ljubezen.
Hotela sem, da bi nekdo mislil, da sem posebna.
Zame si bila vedno posebna. –Mama, Kristus!
Po tistem si postala promiskuitetna.
Spala si z vsakršnimi tipi. Tujci, poročenimi.
Vseeno ti je bilo za žene. –Mama. –Za nikogar te ni brigalo.
Slišati si staromodno. –Je to staromodno?
Vse življenje si bila z enim tipom.
Nisem hotela tega. Nisem hotela biti kot ti.
Trenutek.
Bill P. Allens je osvojil medalje l. 1960 in 1964.
Ko je začel poučevati na univerzi,
se je njegova vizija razširila. Bill je postal trenerska legenda.
Svoj status je kultiviral po vsej državi.
Trener Allens je verjel vame.
Njegovo ekipo so imenovali "Otok odpadnikov".
Bili smo otroci, ki jih ni nihče opazil. Videl je naš talent
in nas spodbujal k uspehu. –Vsi si želimo zmage,
a to je manj pomembno. Pomembno je, da smo uspeli kot ekipa.
Naučili smo se vztrajati do popolnosti.
Upam, da boste ohranili lepe spomine na ta čas
in da vas je pomagalo oblikovati.
William P. Allens je učil na faksu od l. 1971 do 1982.
Pravite, da vas je leta 1973 zlorabljal?
Imela sva razmerje.
V redu. Žal mi je. Zelo mi je žal.
Upam, da tole pomaga. Dobil sem njegovo številko
od enega mojih preiskovalcev. –Hvala.
Domnevam, da zbirate podatke proti njemu. –Ne, samo …
Zanima me, kaj se mu je zgodilo in zakaj je zapustil univerzo.
Dobili ste Williama Allensa, "Best in Sports".
Pustite sporočilo in poklical vas bom …
Gotovo poznate odgovor. Če je zlorabljal …
Če sta imela zvezo, to običajno pomeni, da so obstajale tudi druge.
Druge? –Nikoli ne gre samo za en primer.
Detektiv Amato je omenjal druge. –Jih lahko najde?
Ne vem. Vedela bi, če bi obstajale.
Zaboga! Včasih ne morem verjeti, da si moj otrok!
Dobili ste Williama Allensa, "Best in Sports".
Pustite sporočilo in poklical vas bom.
Bill, tukaj Jenny Fox.
Številne mlade športnice.
Koliko drugih je bilo?
Sem bila najmlajša? Nekdo je gotovo vedel zame.
Gotovo so bile priče.
Kdo si?
Skrivnost popolne jabolčne pite … Nikomur ne povej.
Židje niso smeli jahati, ker niso smeli biti višji od Rusov.
Gospe G. ne smeva povedati za naju. –Uporabi bič! –Ni pripravljena.
Prvič vedno krvavijo.
Spomniš se me, kajne, bučka?
Ja, to je Iris. Študentka, ki je vodila stajo gospe G.
Bila je tako prijazna. –Ne spomnim se. Je bila ves čas tam?
Tam je bila, ko te je ga. G. posadila na žrebca Puffa.
Tako je ljubka. –Srčna je. Poleti je napredovala.
Smešno, toda zdaj sem se spomnila še nečesa.
Ali ni čudovit? –Ona je.
Si shujšala, Becky? –Tudi jaz sem opazil. Dobro zgledaš.
Bill gotovo ni mislil nič s tem. –Lahko tekmuješ z nami.
Lahko si v moji ekipi. –Težko sem prenesla, da me je opazil
kot žensko.
Veš, kako bi lahko prišla do Iris? –Nimam pojma.
Nisem vedela, kako se piše. Toda ga. G. ve. Bili sta si blizu.
Dobili ste posestvo Gramercy.
Po pisku pustite sporočilo za dr. G-ja ali zame.
Jane, Jennifer Fox tukaj.
Žal mi je, da vas ni. V bližini sem
in hotela sem se oglasiti in vas pozdraviti.
Sranje!
Pripravljen sem narediti skupino daleč od zakona. –Zakon je grozen.
Čim dlje od vseh formalnih pravil obveznosti.
Jenny, mi zaupaš? –Ja.
Hočeš z mano? Želim si narediti pravo skupino.
Ti, jaz, ga. G. in Iris.
Iris?
Obiskala sem mamo in … –Seveda. –Oprostite.
Prinesla sem vam steklenico vina. Toda doma sem našla zaklad.
Vas na tekmovanju. –Letos sem hotela spet,
toda Anthony je bolan in ne morem ničesar načrtovati.
Ne morem vedeti, če grem lahko iz hiše. –Gotovo je težko. Hvala.
Našla sem fotografije, ki vam bodo morda zanimive.
Iz poletja, ko sem bila tukaj.
Poglejva. Prepoznate to gospo?
Dobra fotka mene. Sploh nimam dobrih fotk sebe.
Se spomnite teh deklet? –Kdo je to?
Jaz.
Poskušala sem se spomniti, kdo je bilo starejše dekle. Lepa rjavolaska.
Iris Rose. Si predstavljaš dve roži v imenu? Bila je čudovita.
Študirala je. Celo leto je delala zame. –Spomnim se.
Veste, kako bi prišla do nje? –Kaj je tole?
Nisem hotela …
To je Bill. Brskala sem po spletu in našla knjigo o teku.
Imeli so … Kaj se je zgodilo z njim? –Ne vem.
Po očala grem. –Bili sta dve poglavji o njem in treningih.
Najbrž so krilo poimenovali po njem. –Klicala me je njegova sestra.
Iskala ga je, ker je njuna mati …
Po zemljevid grem. Dala ti bom navodila … –Franny je rekla,
da ste trenirali za Svetovne igre. Vas ni treniral? –Ne.
Motila se je. Nisem bila na Svetovnih igrah,
čeprav imam nekaj zlatih medalj.
Z Billom sem vaju imela rada. –Tukaj moraš zaviti.
Vedeti moram, kaj se je zgodilo. –Samo sledi cesti. Ni težko.
Gotovo ste vedeli. –Našla boš odcep in takoj boš na avtocesti.
Govoriti moram z nekom, ki je bil tam. Prosim vas.
Lahko vzameš zemljevid, toda pojdi. Pozno je in utrujena sem.
Jane, je kdo tukaj?
Živjo, Jenny je. –Jenny Fox! –Ja.
Lepo te je videti. Jenny Fox.
Jenny odhaja. –Oprostite, pozno je.
Jenny, Jenny, z vsemi svojimi vprašanji.
Kot bi hotela, da bi se ti opravičila za nekaj. Kaj hočeš?
Ne. –Ne? Prav.
Želim vas samo spoznati. –Ne moreš.
Poskušam razumeti. –Veš, kakšno srečo si imela,
da si imela učitelja, kot je Bill? Nekaj posebnega je.
Sama nikoli nisem imela nekoga, kot je on.
Ni zmage brez vztrajnosti.
Še malo in konec bo. In nikoli več ne bo bolelo. Boš videla.
Zdaj si ženska, ljubezen moja.
Profesorica Fox, ste v redu? –Ja.
Običajno bi vam rekla, da morate vzpostaviti zaupljiv odnos
s sogovornikom.
Včasih pa ga morate presenetiti.
Prebiti njegovo obrambo.
Zato nam, Samantha, povej vse o prvem seksu.
Prav.
Stara sem bila 17 let. Ime mu je bilo Rick.
Bil je moje starosti. –Tvoj srednješolski fant?
Ja. –Si uživala?
Če sem uživala? Ja, mislim, da sem. Vse je bilo ljubko,
ker sva bila najboljša prijatelja že od 6. razreda.
Nisva vedela, kaj počneva. Bila sva mulca. Ko se zdaj spomnim,
sem bila mlajša, kot se mi je zdelo. Toda nikoli ne bom pozabila,
ker je bilo toliko nežnosti. Mislim, da sem imela celo majhen …
Veste, kaj mislim. –Ne, kaj?
Če ne moreš govoriti o seksu, ne vem, kako boš intervjuvala druge?
Prav.
Mislim, da sem doživela manjši orgazem. Tega nisem pričakovala.
Nisem vedela, kaj je to. Ni bilo enako kot zdaj.
Kajti na začetku je kot iskrice …
Počutila sem se naravno.
Težko je, ker se v tej starosti počutimo dobro.
Nekdo se vas dotika po spolovilu in uživate.
Zaradi užitka čutite krivdo,
vendar ne razumete, da to ni v redu in primerno.
Ni se vam treba sramovati.
Sicer ne bi mogli živeti sami s sabo.
Imam prijatelje, ki govorijo o seksu kot o nečem najboljšem na svetu,
mene pa zanima, zakaj. Kaj je tako dobro? Ker ne vem, kaj je orgazem.
Ti pride, ko si sama? –Ja, nikoli pa s partnerjem.
Mislim, da je to normalno za večino žensk. Mene niso zlorabljali,
a je trajalo leta, da sem doživela orgazem z moškim.
Mislim, da to ni povezano z zlorabljanjem.
Dobili ste Williama Allensa, "Best in Sports".
Pustite sporočilo in poklical vas bom.
Bill, spet Jenny Fox. Nočem še enkrat klicati,
toda morava se pogovoriti. Prosim, pokliči me.
Halo? –Jennifer, detektiv Amato tukaj. –Živjo.
Zanimalo vas bo, da bo William Allens dobil nagrado.
Našel sem žensko, ki ste jo iskali. Iris Rose. Učiteljica je.
V redu.
Vidiš, kako so ljudje videti bedno v jedrskih enotah?
Zaradi vseh teh pravil. Monogamija, zakon. To ljudi ubija.
Morda je odvisno od posameznika. –Dve karti. Začeti moraš razmišljati.
Hvala.
Jenny?
Živjo, Iris. Kako si? –Dobro. Lepo te je videti. –Enako.
Bi čaj? –Tu blizu je prijeten lokal.
Sta bila z Billom ljubimca? –Ja.
Ga. G. se je dogovorila, da občasno delam zanj in zanjo.
Delala sem na vrtu. Spomnim se, da sem nosila bikini
in povabil me je v hišo.
To so bila sedemdeseta. –Spomnim se. Rekel je,
da ste seksali v troje z go. G. –To ti je povedal? –Ja.
Ja, smo.
Tudi midva sva bila ljubimca. –Ti in Bill?
Koliko si bila stara?
Trinajst let.
Toliko so stari mulci, ki jih poučujem.
Ja, otroci. Se spomniš …
Da sta ga. G. in Bill načrtovala seks v štiri?
Se spomniš tega? –S tabo? –Ja.
Načrtovala sta vikend nekje tukaj v hotelu.
Tega se ne spomnim.
Mi štirje? –Ja, Bill, ga. G. in ti naj bi me uvedli v to.
Prekleto!
Že dolgo nisem razmišljala o tem.
Ja.
Kako jo je vpeljal v to? –On naj bi vpeljal njo?
Ona je bila mačka, ki mu je prinašala miši.
Torej je ona … –Ja, njo je to rajcalo.
Spoznala sem dva posebna človeka, ki sem ju vzljubila.
Jenny, imam noro idejo. Kaj, če bi pustila konja tukaj
in me obiskovala ob vikendih?
Ga. G. sanjari o tem, da bi ji sesala dojko.
Moji krasotici.
Jenny, raziskati hočemo našo podzavest
in jo ozavestiti. Skupaj.
V naši družini. –Staršem moraš reči,
da imaš tekmo v Delawaru. Ga. G. bo prišla pote v šolo.
Z Iris se bova z vama dobila v hotelu ob 18h
in v nedeljo boš doma, kot običajno. –Z Billom sva govorila z Iris.
Toda želiva, da bi ti vnesla nekaj posebnega.
In ne pozabi superg za tek.
Mama, si kupila sok? –Sue, pazi …
Harold, ne! –Ta mi je najljubši!
Živjo, oče. –Živjo, ljubica.
Halo? –Jennifer.
Živjo. –Klical sem te, a se ne oglasiš.
Klical sem celo na faks. Halo?
Martin, moram ga videti. –Kaj? O čem govoriš?
Moram ga videti. –Ne … –Moram govoriti z njim.
Nič ti ne bo povedal. –Ugotoviti, kdo je. –Obljubi, da ne boš storila
nič, dokler se ne vrnem. –Hočem samo razumeti. –Pridem s prvim letalom.
Jennifer, ne moreš iti sama. –Prosim te.
Ljubica … –Slabo mi je.
Malce si vroča. Najbrž je gripa, ki razsaja.
Pojdi v posteljo. –Ta vikend imam tekmo. –Morala boš odpovedati.
Prosim, mama. –Nič ni tako pomembno. Poklicala bom go. G.
In ji povedala, da te ne bo. Pojdi v posteljo.
Pridem čez par minut.
Že čez nekaj ur je občutek slabosti izginil.
Telo mi je povedalo, kar so moji možgani zanikali.
Utrujena sem. Tako zelo.
Utrujena na načine, ki se jih bojim.
Strah je strah pred uničenimi sanjami.
Sprejela sem odločitev.
Pojdi po očeta, večerja je.
Halo? –Halo, Bill. –Jenny! Vesel sem tvojega klica. Skrbelo me je.
Jenny, si tam? –Ja, tukaj sem.
Si bil z Jane in Iris brez mene? –Ne.
Nisem hotel. Strinjali smo se, da te bomo počakali.
Ne skrbi, izbrali bomo drug vikend.
Nočem te več videti.
Ampak …
So problem tvoji starši? Lahko se pogovorim z njimi.
Ne razumejo te kot jaz. Če nočeš takega vikenda, ti ni treba.
Nočem te več videti. –Ampak, Jenny.
Jenny, prosim te.
Ljubim te.
Potrebujem te. Vse lahko urediva.
Prosim, ne zapuščaj me. –Odložila bom. –Nikar. Čakaj …
Jenny, večerja!
Posestvo Gramercy. Jane tukaj.
Živjo, Jenny tukaj. Ta vikend pridem po konja.
Prav.
Neumna deklica.
Neumna, neumna deklica.
"Imeli smo sanje. Čudovite sanje.
Praznino v naših dušah bi morali zapolniti z ljubeznijo drugega."
Kaj se je zgodilo s tabo in Billom? Zakaj si ga zapustila?
Zapustila?
Ne veš?
Ti si bila samo začetek, Jenny.
Bilo je toliko drugih. Skušala sem slediti, toda stara sem.
Stara sem.
"Toda tako kot pri večini sanj, jih realnost ne doseže."
Nisem mogla prositi za pomoč. Čakala sem, da me rešiš.
To nekako ni mogel biti nihče drug. Morala si biti ti.
Zakaj nisi?
Mene ni nihče rešil.
"Lepe barve in pentlje, s katerimi sem uredila Billa in go. G.,
so razpadle in bila sta gola.
Velika bolečina šibkosti,
grozna resnica o nekom, ki je deloval tako močno,
je prerasla v ugotovitev, da je bila moč samo v besedah."
Hvala, Jenny. Močna zgodba. Nam lahko poveš, od kod je?
Izmislila sem si jo. –Se mi je zdelo.
Fikcija nam omogoča izstopiti iz svojih izkušenj …
Mama, ne nehaj. To so moji najljubši spomini.
Poleti, ko je prišel kombi s sladoledom, so se zbrali otroci
in te poslušali. –Ne znam več tako igrati.
Razočarala sem te. Zatiskala sem si oči pred resnico.
Govorila sem si, da ni res.
Spodletelo mi je v edini stvari, ki jo mora narediti mama.
Zaščititi otroka. Zelo mi je žal.
Lagala si mi.
Vsa ta leta si mi govorila, da je bilo to dobro. –Saj je bilo.
Dobila sem petko. –Petko? Je to pomembno? To ne opravičuje stvari.
Hočeš, da sem bedna žrtev? Veš, kaj? Nisem.
Imam nekaj, česar nima nihče drug. Zdaj sem jaz učiteljica.
Nisem neviden otrok. –Nikoli se ne boš poročila. –Saj se nočem.
Me nisi poslušala? –Nikoli ne boš imela otrok. –Sovražim otroke.
Nočem imeti otrok. Prepričana sem v to.
Vem pa nekaj.
Ljubil me je. Jokal je.
Jokal je, ne razumeš? In leta mi bo pošiljal pisma.
"Draga Jenny, kako je šla matura? Pozdravi starše.
Bral sem o tebi … Vrni se k teku. Ponosen sem na tvojo kariero.
Vedno si bila nadarjena …" –Vidiš? V tej zgodbi nisem jaz žrtev.
Junakinja sem. On se je sesul, ne jaz.
Nisi pomislila, da bo nadaljeval življenje brez tebe?
Da bodo še druge. Zamrznila si jih v času, kajne?
Še je živ in obiskat ga grem. –Ne.
Za doprinos mladini Alexandrije
vročamo Williamu P. Allensu to plaketo za državljanske zasluge.
Hvala vsem.
Tukaj sem zate. –Tega ne bi zmogel brez vas in vaše podpore.
Brez mladosti, ki se je naučila vztrajati
in stremeti k popolnosti.
To je merilo vaše osredotočenosti in podpore.
Hvala.
Živjo. –Živjo. –Mislim, da se ne poznava.
Sem Jennifer. –Od kod poznate Williama? –Bil je moj trener.
Seveda. Moj mož je polaskan, da so prišle bivše učenke.
Mož? –Ja. Ga želite spoznati? –Pozdraviti. Minilo je veliko let.
Prav.
Kako si? –V redu. –Odlično, najboljši si.
Živjo, Bill. –Živjo. Tvoji lasje. Kakšni kodri. Čudoviti so.
Je kdo že videl tako čudovite lase?
Gospodična … –Jenny.
Jenny Fox.
Jenny. Nisem te pričakoval tukaj. –Ja, težko te je bilo dobiti.
Jenny.
Tukaj imam pitbulko Marge. –Spoznala sem jo. –Si poročena?
Nisem se poročila. Rekel si, da je to prodaja. Se spomniš?
Ujela si me. Če se spomnim? Koliko časa je minilo?
Čas beži, kajne? –Ja, kot bi trenil.
Kot bi trenil. En napačen trenutek in greš v napačno smer.
Oprostite, od kod se poznata? –Bill je bil moj trener. Se spomniš?
Ja, zabavala sva se. –Stara sem bila 13 let, kajne?
Nadarjena športnica. Gledal sem, kako … –In dobra v postelji, a ne?
Prosim? –Slišal si me.
Veš, kaj se je zgodilo, jaz pa tudi. –Kako to misliš?
Hočem, da veš, da sem to sovražila. –Ne vem, o čem govoriš.
Se ne spomniš, da sem bruhala po seksu? Govoril si,
da sem morda noseča. Težko, ker še nisem imela menstruacije.
Se spomniš? Trinajstletnice? –To ni res.
Kaj se ti je zgodilo, da si to počel? –Ni res.
Mislila sem, da sva ljubimca. Rekel si, da sem tvoje dekle. –Ni res.
Nisi mogel vtakniti kurca vame. Se spomniš? –Veselilo me je.
Bill? Kaj se ti je zgodilo? –Pokličite varnostnike.
Zakaj si mi to počel? –Nič se mi ni zgodilo! Nisem bil jaz kriv!
Ti si bila! Nisi mi zaupala! –Sem, in v tem je bil problem.
Slepila si sama sebe. –Ljubka Jenny.
Ti si kriva, ker nisi nikoli zaupala! Nisi mi zaupala!
Verjela sem tvoji zgodbi! Ti si bil odrasel človek!
Kaj? Ni Bill treniral nobene od vas?
Zgodbo želim začeti tako, da ti povem nekaj lepega.
Spoznala sem dva posebna človeka in ju vzljubila.
Predstavljaj si poročeno žensko in ločenega moškega.
Jaz pa sem del njiju obeh.
Srečo imam, da delim njuno ljubezen.
Posneto po "Zgodbi" 13-letne Jenny Fox.
Znani liki, kraji in dogodki so spremenjeni.
V spolnih prizorih z otroki so nastopili dvojniki.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production